Översättning: robin8
www.SweSUB.nu - För bättre texter
Synk: Incubator
Kom lite närmare och luta huvudet bakåt.
Sitt stilla.
- Jag kan inte gå förrän månadsskiftet. - Så synd. Då kan det vara över.
- New York Magazine toppade listan i år. - Jag läste det.
Ska du titta på löven, Rebecca? Löven...
Norröver...? De ändrar färg?
Nej.
Jag ber om ursäkt för lukten. Vi har öppnat några fönster men-
- det luktar fortfarande. - Ingen fara.
Min mamma frös alltid, så de flesta av fönstren var faktiskt fastmålade.
De här sakerna...matchar inte, men de är i bra skick.
- Allt är omstoppat. - Hur gamla?
Det är antikt. Gamla delar.
- Det är ganska dystert. - Fjädrarna känns lite lösa.
Ni köper väl inte småsaker som kläder och smycken. Krimskrams?
Nej, bara möbler och konstverk.
Det är väl bäst att bli av med allt på en gång, eller hur?
Det är förmodligen skräp och jag har mycket att göra.
Bekymra dig inte om det.
Jag kommer säkert slänga nåt ovärderligt, utan att veta om det.
Nej, det tror jag inte.
- Ska du behålla lägenheten? - Nej, jag gillar förorten.
Den är stor för att vara i stan.
- Om man gillar staden. - Ja, just det.
Det är ett bord, trä, ovalt...
Hej.
Visst är det ovanligt varmt idag?
Jag jobbar inomhus.
Du måste gå ut för att ta dig till jobbet, likaså när du åker hem.
- Hur mår din mormor? - Hon mår mycket bra.
Bra.
Varför hatar hon oss så?
- Vad har vi gjort henne? - Hon ser döden. Du är en gam.
Köpet av lägenheten innebär inga nackdelar. Hennes mormor får bo där.
- Du är ett helgon. - Gud, det är så sorgligt.
Den gamla tanten, Andra. Går hon någonsin ut?
- Vad finns det för kul ute? - Världen, raring? Livet?
- Hon kanske är fullkomligt lycklig. - Du vill bara inte tycka synd om henne.
- Varför måste jag det? - Därför att hon är en gammal dam.
- Min medicin hjälper inte. - Du tar inte det jag säger.
- Så då förtjänar jag det? - Jag försöker bara hjälpa dig.
Gör inte det.
- Varför går du inte till en närstående? - Du vet varför.
Du skulle gå de fem extra kvarteren, om det var dina pengar.
Det är tio kvarter och nej, det skulle jag inte.
Jag gör det själv när mina fötter blir bättre.
Oscarbelönade George Clooney har allt. Utseendet, charmen...
Vad vill du göra på din födelsedag, mormor?
- Mary och jag går ut med dig. - Mary?
Javisst. Hon har bara varit väldigt upptagen.
Värdelösa, men fascinerande kändisfakta.
George föddes den sjätte maj, 1961 i Lexington, Kentucky.
Hans far, Nick är nyhetsuppläsare...
- Hej. - Hej.
- Vad är en medaljong? - Det är typ...när du vinner nåt.
- De ser ut som spybollar. Vill du ha? - Visst, tack.
Du skulle ha sett hennes klädsel idag. Det var en rygglös klänning.
Och snacka om stor rygg. Som en kille.
Det är konstigt hur du iakttar henne, Mary.
Det gör jag inte. Jag går förbi hennes butik och ser vad hon har på sig.
- Vad ska vi göra på mormors födelsedag? - När ska hon dö egentligen?
- Tänk om nån sa så till dig. - Det har de säkert redan gjort.
- Jag tror att hon ska få ett nattlinne. - Hur mycket?
Jag vet inte.
- Hon har bara ett gammalt slitet. - Jag skriver en check.
Du vet grannarna?
Deras blickar säger: "Har hon inte dött än?"
- Varför skulle de inte? - Därför att det är fel.
Tror du hon skulle överleva om de inte köpte lägenheten?
- Jag gillar strukturen. - Är den bekväm?
- Något hård. - Jaså?
- Snygg, eller hur? - Ja, underbar.
Vi har precis klätt om plymåerna...men vi hittade originalmaterial på nätet.
- En hel rulle. - Hur mycket?
- Jag ska kolla. - Okej.
- Vad är det för fel på möbeln? - Obekväm.
- Ta bort den från golvet då. - Den är förvånansvärt bekväm.
- Varför gjorde du så? - Han kanske tycker att den är bekväm.
- Det är inte möjligt. - Det vet du inte.
Det är 12.
Det är 1200 dollar.
- Vill ni ha den? - Nej, jag ska tänka på det.
Har ni kollat på den där? Den har inga armstöd.
- Jag såg ett par jeans som jag gillade. - För hur mycket?
- De är söta. - Hur mycket?
- Två. - 200 dollar?
- Det betalar du. - Jag är vuxen.
- Men det kostar jeans. - Jag ger inte 200 för ett par jeans-
-till min dotter när det finns 45 hemlösa på vår gata.
De behöver väl inte jeans?
- Du är så fin. - Visst.
- Vad gjorde du i helgen? - Min fru och jag åkte till Woodstock.
- Var de underbara? - Fantastiska.
Ungarna brydde sig dock inte. Ska du titta på löven, Rebecca?
- Nej, jag tror inte det. - Du borde göra det.
De är enastående och snart är de borta.
Nästa gång får du följa med oss.
Okej, tack!
Det står här att du föddes i New York.
Ja, i Village.
- Är det bra att växa upp i stan? - Ja, det är det.
Jag såg saker jag inte borde sett, men det fick mig att mogna fort.
Och jag var väldigt självständig, som ibland kan vara bra.
Jag tycker att det är en hemsk plats för barn att växa upp i.
Smutsigt, brottshärjat, högljutt och det blir bara värre.
- Ja, det är definitivt sant. - Ja.
Det är märkligt att du skrev... ...i ditt frågeformulär...
...att du hade brunt hår.
Ja.
- Det är faktiskt mer mörkbrunt. - Jag tycker att det är brunt.
Nej, det skulle jag inte säga. Det är nästan svart.
- Ja, men det är brunt. Jag ljög inte. - Det är väldigt mörkbrunt.
Vi är i mitten av andra säsongen. Jobbar hårt och hoppas...
Är du attraherad av henne?
- Hon kommer att gå in i väggen. - Gå in i väggen.
Kommer inte att se bra ut när hon blir äldre.
Hur gammal då? 27?
- Mer åt 30. - Så trevligt.
Howard Stern trimmade sina könshår idag.
Han vill inte att könshåret ska vara längre än hans penis.
- Jävla Howard! - Förut läste du böcker.
- Tidningar i alla fall. - Snälla, förstör inte mitt roliga.
Kan du massera mina fötter, tack?
Herregud! Hur gick det här till?
- Din ena tå ligger helt horisontellt. - Det vet jag väl.
Peka åt andra hållet, kompis! Tillbaka, det är inte för sent!
Jag gillar det.
Skitsnack!
Du har vackert hår.
Jag lät det bli grått när jag var 40. Varför fejka det?
- Vissa säger att man ser äldre ut. - Så är det säkert.
Jag ville inte hälla kemikalier på mitt huvud. Och jag gillade inte färgen.
- Klimakterierött, kallade jag den. - Jag vet vad du menar.
Min mormor har det.
- Hur gammal är hon? - Hon blir 91 den här veckan.
Så där. Lite mer tryck.
Sitt stilla. Försök att inte andas.
Eugene.
Eugene, älskling.
Det här är Rebecca. Rebecca, det här är min sonson, en ängel.
- Hej. Kan du se den? - Vadå?
Min gloria.
- Trevligt att träffas. - Detsamma. Vad var det?
100 milligram natrium? Du ska inte köpa sånt.
Du ska koka dem separat. Det går långsammare annars.
Vilken fascinerande konversation.
- Har du solat idag? - Spray.
Det är inte bra, Mary! Det borde du veta.
Jag är väldigt försiktig. Det är bättre än naturlig strålning.
- Du kan behöva lite färg. - Jag vill inte ha cancer.
Rodnad ger dig inte cancer.
- Vem är det? - Det är Alex. Vi åker till apoteket.
Vi ska till apoteket. Vill du ha nåt därifrån?
Hej, Andra.
Ni åker väl inte till Windsor? De är skurkar.
- Metro. Metro Drugs. - Vi ska till Metro.
Du har lagt på dig.
- Ursäkta? - Du har gått upp i vikt.
- Tack. - Va?
Tack ska du ha! Strax tillbaka.
Herregud!
- Det enda hon behöver är att bajsa. - Hon är gammal.
Alla hårstrån på hakan och ända upp i snoken.
Jag har hårstrån på hakan.
- Hon blir 91. - Ja, vem har kunnat tro det?
Vi skulle ha köpt lägenheten från killen på nedervåningen.
Killen under oss. Martin... Han blev bara 79.
- Har den idioten dött? - Ja.
Det hade blivit för dyrt med två våningar.
- Tack, älskling. - Varsågod.
Alex. Alex.
Vad?
På andra sidan av det vita bordet, tack.
Perfekt, tack.
Herregud, den är underbar. Hon har säkert skyddat den med plast i 50 år.
- Bra jobbat, mördaren. - Tack.
- Vad är det där? - Jag vet inte riktigt.
Lägg den bara på underredet där.
- Den är helt fantastiskt. - Herregud.
Vad tar vi för den? Fyra?
- Mer. Fem? - Sex, sju, åtta.
- Jag känner mig så skyldig. - Vem skickade det här?
Den är till Andra. Jag tänkte bjuda hit henne på hennes födelsedag.
- Och även hennes eländiga barnbarn. - Låter jätteroligt.
Jag vill inte att grannarna ska få dåliga vibbar. Det känns hemskt.
- Den döda killen hade bra grejor. - På nedervåningen? Då går vi.
- Tråkigt att höra om din pappa. - Han var sjuk och gammal.
- Fastighetsskötaren gav oss numret. - Det är okej.
Vill ni verkligen ha nåt av det här?
Det finns definitivt saker här, som vi kan använda.
Jag trodde ingen ville ha så omoderna saker längre.
Så du kände min pappa? Han bodde här länge.
- Ja, han var en väldigt trevlig man. - Martin var underbar. Underbar man.
- Vad ska du göra med lägenheten? - Grannarna köpte den.
- De firar förmodligen där nu. - Nej.
- Hur mycket betalade de? - Va?
- Förlåt, det var oförskämt. - Herregud, Kate.
Jag ber om ursäkt.
Han skulle kasta bort vår post, om det hamnade i hans låda av misstag.
- Tror du att han visste vilka vi var? - Så klart, det struntade väl han i.
Där försvann mina tidningar. Det är hans fel att jag kollar på så mycket TV.
Nu när han är död kan du gå tillbaka till att läsa tidningar.
Jag önskar att din morfar fortfarande levde, så att du...
- ...kunde umgås med honom så där. - Jag tror att det är hans pappa.
- Han är ju gammal. - Det är du också.
Ja, men så gammal är jag inte.
Kan ni slå in det här, tack?
Har vi några Pepto? Det där stället är nog inte så bra som vi tror.
De är nog inte kända för sina hamburgare. Vänta lite.
Är du hungrig? Vill du ha det här?
Jag väntar på ett ledigt bord.
- Jag ber verkligen om ursäkt. - Förlåt.
Förlåt mig.
- Är du inte klok? - Han såg ut som en hemlös.
Han såg ut som en svart man, som väntar på ett bord.
- Hej. - Hej.
- Tar du hand om din mormors tvätt? - Japp.
- Är det äckligt? - Vad menar du?
- En gammal tants underkläder. - Jag brukar inte titta.
Smart.
- Jag hörde att ni kommer över sen. - Japp.
- Kul. - Ja.
Hallå, damer.
Underbar dag. Ska gå och titta på löven.
Vi ses.
Vad är det med de här människorna och löven? Vem bryr sig?
Inte jag.
Kan jag hjälpa er?
Ni borde inte ta så mycket i betalt för ett par jeans.
Jag gör det.
När mina ögon blir bra, kan jag göra det själv.
Det finns inget att dricka här, mormor.
- Vem pratar? - Mary letar efter alkohol.
Det här stället är smutsigt. Den här är förgiftad.
- Varför ska vi dit? - Så att de kan förgifta mormor.
Då skyndar vi oss.
Här.
- Vad är det här? - Din födelsedagspresent från oss.
Öppna den.
Alldeles för fint.
- Ja, men du tycker väl om det? - Vad ska jag göra med det?
- Säg tack, mormor. - Det gjorde jag.
Nej, det gjorde du faktiskt inte.
- Eftersom ditt är så gammalt så... - Sparar det till ett särskilt tillfälle.
- Vad kan det tänkas vara? - Det är för fint för att sova i.
- Välkomna in. - Vad är det som luktar?
- Herregud, mormor. - Det luktar bränt.
Ni skulle bara veta hur hennes lägenhet luktar.
- Min lägenhet luktar inte illa. - Nej, piss och mögel stinker ju inte.
Grattis på födelsedagen, Andra. Vill ni ha nåt att dricka?
- Har ni whisky? - Jag tror faktiskt det. Jag heter Alex.
- Jag heter Mary. Trevligt att träffas. - Hur har du blivit så solbränd?
- Hon solar i solarium. - Jag går till Sheep's Meadow.
- Ser bra ut i alla fall. - Tack.
Ta av de där, Abby. Vi har gäster.
- Vad gör du? Jag förstår inte. - Jag visar mig inte-
- med den här grejen på näsan. - Den syns inte. Kom nu.
Den täcker ju hela mitt ansikte. Hur kan du inte se den?
- Sluta äta fet mat då. - Det spelar ingen roll.
Snälla Abby, kom ut till oss. Du är fin.
Jag ska förklara, så du inte tror att jag är galen. Om hon var yngre...
- Det är hon. - Var hon sötare, skulle jag förstå.
Hon har den här fejkade solbrännan. Men det värsta är hennes rygg.
- Vad är det med den? - Den är muskulös.
- Och hon har på sig jättesmå toppar. - Det är inte bra. Ett stort problem.
- En grov rygg är inte bra. - Kom igen, nu räcker det.
- Är du fortfarande kär i honom? - Han gjorde slut med henne.
- Nej, så gick det inte till. - Jo.
- Hur kommer det sig att du ser henne? - Hon har en butik i närheten av Mary.
- Vad jobbar du med, Mary? - Jag jobbar på ett spa.
Det heter, Skintology. Jag gör ansiktsbehandlingar.
- Vad arbetar du med då, Rebecca? - Jag utför mammografier.
- Men du är ingen doktor. - Nej, jag är ingen doktor.
- Men det är inte du heller. - Det har jag aldrig sagt.
- Om du gillar tuttar är det intressant. - Men du tar bort pormaskar, så...
- Vad är det för fel på tuttar? - Varför pratar vi så där?
- Är det intressant? - Jag gillar personerna - patienterna.
- Förälskad i chefen. - Ursäkta?
- Abby! - Du har trosor på huvudet, raring.
Hon har en fläck, som inte ens syns.
- Ta av de där, Abby. - Vem är det? Är det där roligt?
Gå till spa och få en ansiktsbehandling. Får jag kolla på den.
Kom igen, jag har sett allt.
Oj, den är stor.
På din näsa, nästan som en cysta. Den är hemsk.
Jag föredrar någon som erkänner. Då känner jag mig åtminstone inte galen.
- Jag känner mig ofta galen. - Ingen talar sanning.
Folk ska säga att man har ful frisyr eller att nånting kommer göra ont.
- Jag hatar folk som inte säger prosit. - Jag hatar när man är i en affär-
-och håller upp dörren åt personen bakom och den inte gör detsamma.
- De säger inte tack. - Varför skulle de? Du är inte där.
Ibland måste jag vara osynlig. Vill du ha?
Vad ger...? Hur mycket...?
- Vi ger honom 200 på julafton. - Jag ger honom ingenting.
Om han lagade nåt åt mig, skulle jag ge honom pengar.
- De har typ, 12 barn. - Ingen har sagt åt honom att göra det.
De är väldigt fattiga. De bor i lägenheten i källaren.
- Hans fru sitter i rullstol. - Det har jag aldrig sett.
- Inte jag heller. - Jag är ganska säker.
- Hur gör de så många barn då? - Det går att knulla i en rullstol.
- Eller hur? - Varför kollar du på mig?
Han är en slemhög!
Det vill säga, han är från Puerto Rico.
Grattis på födelsedagen, Andra.
- Och det här...är till dig. - Hoppas att du gillar den.
- Vill du blåsa ut ljuset? - Önska något.
Det här är fina produkter.
- Jag använder Olay. - Jag tar den.
Tack. Hon älskar den. Hon vet bara inte hur man använder den än.
Vad ska ni göra med mormors lägenhet?
- Vi har inte tänkt på det. - Tänker ni göra sovrummet större?
Ett nytt badrum och kök. Vi tänkte renovera i alla fall, så...
Ni måste byta kakel där inne. Allt är täckt med mögel.
- Jag skulle kakla om hela rummet. - Det gör de säkert.
Du kommer att vara död, så du behöver inte oroa dig.
Vad mer kommer ni att göra?
- Kommer ni att lägga till ett sovrum? - Håll käften, Mary!
Får de visa oss vad de kommer att göra med din lägenhet?
Vad mer kommer ni att göra, Kate? Vad tror du?
- Var exakt kommer ni att utvidga? - Vi kommer att riva den väggen...
...och det blir vårt stora sovrum. Därborta kommer tvättstugan att vara.
Bra, tvätt är så jobbigt i stan.
Och sovrummet kommer ha ett badrum...
- Ni har verkligen tur. - En ordentlig garderob.
- Det kommer att bli jättefint! - Jag kan inte vänta.
Det är klart vi kan vänta. Vi behöver inte ha bråttom.
Hur smakar tårtan, Andra?
Torrt.
Du var full. Det är pinsamt.
- Jag var inte full. - Du är alltid full.
- Du flirtade. - Du vet inte ens vad det är.
Du är en alkoholist.
Varför säger du till folk att jag solar solarium?
För att solariet är att ljuga.
- Än sen? Det skadar ingen. - Du menar mormor.
Hon är en subba!
- Hur knullar man i en rullstol? - Man gör det förmodligen i sängen.
Även om benen inte fungerar så gör kanske mittendelen det.
- Hon är sämre än jag trodde. - Ja.
Du känner inte ens fastighetsskötarens fru.
Andra.
- Hemsk. - Jag tycker synd om Rebecca.
Medan jag väntar på att hon ska dö, ger det mindre skuldkänslor.
- Kan vi inte kväva henne med en kudde? - Och starta renoveringen?
- Du flirtade med systern. - Jag vet.
Jag vet inte varför. Hon är en sån subba.
För att hon är ung och vacker.
- Hej. - Försvinn!
- God morgon. - God morgon.
- Jag ska bara byta lampa på den här. - Alex, kom hit en stund.
En annan återförsäljare säljer det bordet för 5000.
- Toppen! Hur mycket betalade du? - 4000 för hela lägenheten.
- Visste inte han det? - Han ville inte bli besvärad.
Oroa dig inte då.
- Säg till om ni behöver hjälp. - Tack ska du ha.
Alex? Hur kommer det sig att du tycker att det är okej?
- För att det är okej. - Okej.
Jag kommer ihåg när den här var ny. Jag tycker lika illa om den nu som då.
- Hur mycket kostar den här? - Varför frågar du?
- 8000. - Okej.
- Det är en sublim möbel. - Man kan göra mycket med den.
Tack ska du ha.
- Välkommen till Skintology. - Tack så mycket!
- Finns Mary tillgänglig? - Vilken Mary? Vi har två.
- Hej. - Hur är det?
- Toppen! Den här vägen. - Okej.
Bilden blev inte så bra.
Det händer. Det behöver inte betyda nåt.
Min sonson fick släpa hit mig igen. Han är en upptagen person, men singel.
Har aldrig nån flickvän, jag vet inte varför.
- Har du en kille? - Nej, jag försöker.
- Du ska inte behöva försöka. - Jag har nätdejtat lite.
- Det måste vara hemskt. - Det var det.
Om Howard Stern kan få en ansiktsbehandling, kan jag också det.
- Han har opererat sin näsa. - Han kommer aldrig gå in i väggen.
- Jag älskar Howard. - Jag också.
Ögonmusslorna. Blunda.
Elegant. Verkligen elegant.
Jag älskar Artie. Han gör mig galen.
Jag önskar att jag kunde spela honom hela dagen, istället för den här skiten.
Vem berättar för världen att man har en liten kuk? Hur coolt är inte det?
Typ.
- Du har fin hud. - Tack. Jag hade hemsk hud som barn.
Hela Abbys ansikte är täckt av finnar. Ärftligt förmodar jag?
Du ska inte klandra sig själv. Vi låter ångan öppna dina porer.
Det ingår i behandlingen. Hand och axelmassage. Vill du ha det?
Visst.
Det är okej. Jag tar upp den.
Jag visste inte att du skulle göra så.
Inte jag heller.
- Vill du fortfarande ha behandlingen? - Ja, tack.
- Ursäkta. Kan ni hjälpa mig? - Självklart.
Vacker, inte sant? I perfekt skick.
- Vad tar ni för den? - 5500.
- Vad sägs om fem tusen? - Okej.
- Du lovade idag. - Vad lovade jag?
- Jeans. - Inget bråk.
Var hittade ni den här?
Väldigt ovanliga färger.
- Vet du hur min mormor mår? - Du får tala med läkaren.
Han såg förmodligen något och vill säkerställa att det inte är nåt.
- Du heter Rebecca, va? - Ja.
- Eugene. - Hej. Igen.
- Hon är underbar, din mormor. - Ja, det är hon.
Hon är ganska uppenbar också. Hon vill att jag ska bjuda ut dig.
Jag menar att jag vill göra det.
- Men? - Inga men.
Vill du gå ut med mig?
Visst. Ja, gärna.
Bra. Vi får komma på nåt roligt att göra.
Jag har faktiskt några förslag.
Hej, sir.
- Hur mår du? - Bra.
- Fem dollar? - Bor du på trottoaren?
De ser bra ut. Vänd dig om.
- De här passar dig bra. - De här suger!
- Jag ser ut som en kossa. - Okej, prova de andra.
- Vad är det för mening? - Gör det bara, Abby.
- Hon tycker att hon är tjock. - Håll käften!
Jag gillar de där. Flikarna i bak är häftiga.
Det är åtminstone mode nu, eller hur?
- De där är snygga. - Jag känner mig som en korv.
- Jag tycker att de är fina. - Tycker du att de här är fina?
- Har du ögon i skallen? - Prata inte på det sättet med mig.
Du måste tycka att jag är ful hela tiden.
- Jag behöver inte köpa dig något. - Låt bli för fan!
- Hur vågar du? Jag går. - Hej då.
- Köp dina egna jävla jeans. - Ja, om jag hade egna pengar. Kärring.
Ursäkta, vi ska stänga nu.
Du kan inte stanna därinne hela natten.
Hon var så oförskämd. Jag vet inte vad jag ska göra. Har du ont i magen?
Ja, lite.
- Var har du varit? - Affären.
Så här sent? Gå ut med hunden din.
- Hej. - Hej.
- Hon sitter alltid där. - Min mamma försörjer henne.
Hon ger henne alltid pengar. Vem tror du har gett henne läppstift?
- Ger din mamma henne läppstift? - Hon vill rädda världen.
En gång lät hon en hemlös kvinna duscha i vår lägenhet.
- Det var snällt. - Tills hon bajsade på mitt sovrumsgolv.
Hon borde ha gjort det i min mammas rum istället. Mamma blir så känslosam.
"Herregud, den mannen har inget huvud. Herregud, den kvinnan är äcklig."
Det är så pinsamt.
- Står du din mamma nära? - Jag har ingen... Hon är död.
Så hemskt!
- Hur? - Hon tog livet av sig.
- Hur gammal var du? - Mary var 20 och jag 15.
Jag är 15.
- Din pappa måste ha blivit arg. - Nej, han stack när vi var små.
Vi vet inte var han är.
- Vem bodde du hos? - Hos min mormor.
Det här är så äckligt!
Eller hur? Och nu går vi här med bajs i en påse.
Tänk om vi gjorde det utan hundarna.
Det vore vidrigt, men eftersom vi har hundar, är det normalt.
Jag har aldrig tänkt på det.
- Åker du till din mormor varje kväll? - Nästan.
- Varför kommer inte din syster? - Hon gillar inte henne.
Mary är så häftig och vacker.
Tror du att hon kan hjälpa mig med min hy?
- Behöver ni hjälp? - Jag kollar bara.
- Säg till om ni undrar över nåt. - Tack. Den här är jättefin.
Varför vill du anmäla dig som frivillig just nu?
Nånting säger mig att göra det. Jag vill ge nåt till någon.
Att skänka pengar är lätt för mig, tack och lov. Jag vill göra det.
Det är toppen. Många av gästerna här får sällan besök av sina familjer.
De älskar att prata och vi vill alltid muntra upp dem.
- Muntra upp? - Vi vill inte göra dem ledsna.
- Ibland vill de bara tala om döden. - Borde vi inte det?
Det gör dem ledsna.
Det här är dagrummet, där vi kollar på film och umgås.
- Man kan även spela spel med dem. - Visst. Hej.
Maureen? Det här är Kate. Hon kanske kommer att hjälpa till här.
- Hon är väldigt böjd. - Hon har reumatoid artrit.
Gör det ont? Det ser ut att göra ont.
Vi försöker vara så optimistiska och positiva som möjligt.
Ja.
Det är okej. Hej då, Sandy.
- Jag vill inte träffa nån ny. - Ni behöver inte vara kompisar.
Hon tänker säkert detsamma om mig.
Varför skulle två gamla damer vilja vara vänner i den här åldern?
Vi ska bara ta en åktur, mormor. Löven kommer att vara jättefina.
Jag beklagar provresultatet, mrs Portman.
- När är operationen? - Den är planerad till nästa månad.
- Vad har du? - Cancer, en stor knöl.
- Så hemskt! - De tar bara bort bröstet.
Tänk om du skulle få en pojkvän.
Du är rolig, Andra.
- Hörde du? Hon tycker att jag är rolig. - Jag beklagar, mrs Portman.
Jag är gammal. Det är en tragedi när det händer en ung person. Jag har haft tur.
- Cancer är inte tur. - Okej, före Cancern då.
- Du har en snygg kille där. - Tack, Andra.
Det är sant.
- Men han är väldigt kort. - Mormor.
Det är bra. Han skulle aldrig falla för dig annars.
Becca är en underbar tjej och det märker säkert många killar.
- Vad sa jag? Jag sa ingenting. - Hur smakar smörgåsen, mormor?
- Min är inte god, den smakar illa. - Min är god, vill du smaka?
- Vill du ha lite av min? - Nej, din ser också äcklig ut.
- Har du många vänner kvar, Andra? - Ingen är kvar.
Jag hade vänner. Inte många. Jag var väldigt selektiv.
Det är bra att vara selektiv.
Många var avundsjuka på mig.
För att jag var smart.
Folk trodde att jag var lärare.
Jag gick aldrig ut gymnasiet, men folk tyckte att jag var smart.
Jag kan förstå det.
Jag tror att det ska vara här nånstans.
Det här kan inte vara rätt.
Vi kanske missade det eller så har det varit för varmt.
- Vad gör ni? - Vi kollar på utsikten.
Det här är ingenting.
Herregud!
- Nu måste de vara som finast. - Ja, det här är platsen. Herregud!
Det är vackert. Mormor.
Mormor.
- Det är till min dotter. - Hur gammal är hon?
- 15. Hon har det tufft nu. - Så snällt av dig!
Hon kommer att älska den.
- Gud, så fin! - Åh, Poppy. Vad gjorde du där nere?
- Är den inte fin, mamma? - Jo, den är underbar.
Tack, pappa.
Det spelar ingen roll hur mycket kräm jag har på. De spricker ändå.
Jag kanske ska gå till henne på spa och få en paraffinbehandling...
- Visst gör hon ansiktsbehandlingar? - Vem då?
- Vem pratar du om? - Dotterdottern med solbrännan.
- Du då? - Samma.
- Gör hon ansiktsbehandlingar? - Det är vad hon sa.
De var så vackra, Mary. Som att de brann eller nåt.
- Du borde ha haft solkräm. - Varför? Jag blev inte bränd.
- Du kan få bestående solskador. - Du är inte på jobbet nu, Mary.
- Jag tror på det jag gör. - Du solbadar.
Med solkräm.
- Jag ser bättre ut med färg. - Du är vacker utan solbrännan.
Jag kan inte sluta.
Jag är glad att du hade trevligt.
Eugene kanske har en bror eller vän.
- Kom igen. - Vad?
Jag behöver inte din hjälp att hitta en kille.
Om jag ville ha en pojkvän, så skulle jag ha det.
Ni har gjort ett väldigt bra val. Vi hade lagt undan ett par saker.
Väldigt, väldigt ovanliga.
Tecknen på tvillingarna finns också. Och färgerna är fantastiska.
Jag vill också visa en stol. Oerhört ovanlig... Ursäkta mig.
Det här är en Eames-stol. Väldigt ovanlig, 1942.
Designer?
- Vilar. - Jag är en designer.
Jag köper mycket av Kevin. Han har jättebra smak, eller hur?
- Förutom den där hemska saken. - Den är ovanlig.
Den är fortfarande ful. Jag tror den spökar. Jag får en dålig känsla.
Gamla möbler har spöken.
- Det tror jag också. - Hur kan de inte ha det? Eller hur?
Jag hade den här sängen, viktoriansk. Den var underbar. Sagolika detaljer.
Jag hade mardrömmar i ett år. Utvecklade en käkledssjukdom.
Gjorde mig av med sängen. Sjukdomen borta, inga fler mardrömmar.
- Är han en trevlig kille? - En skitstövel.
Bra smak, men ändå en skitstövel.
Jag har alltid velat ha en Le Corbusier men jag är allergisk mot koskinn.
Jag vill inte sitta på saker med hår på.
- Min mormor hade en sån här soffa. - Var är den nu?
Här, tydligen.
Soffan har original läderklädsel. Den är väldigt vacker.
- Vilket fynd. - Varifrån får ni allt det här?
Får ni det från enskilda personer eller finns det en affär ni går till?
- Enskilda personer. - Vi köper av dödsbon.
- Så trevligt! - Ja, det är roligt.
Den här skulle passa i mitt hus i New Paltz. På väggen eller golvet.
Jag föredrar golvet.
- Det är faktiskt en gobeläng. - Nej, det är det inte.
- Det är en matta. - Okej, det är en matta eller gobeläng.
- Jag är säker på att det är en matta. - Du har nog rätt. Jävla idiot.
Det var tråkigt att höra. Min fru kommer ut och träffar dig.
Mamma älskade sina saker, men sa aldrig vad vi skulle göra med det.
- Är du från Frälsningsarmén? - Hon jobbar i en affär på Tenth Avenue.
- En skräpbutik? - Nej, det är vintage...
- ...moderna mitten av århundradet... - Du skulle ha ringt Frälsningsarmén.
- Hon kan säga om hon inte vill ha det. - Inget av det här är värt nåt.
Kolla på den här stolen. Kolla på den.
Det här är en jättebra stol!
- Hon dog i den. - Nu vill hon säkert köpa den.
Det finns faktiskt saker här som jag kan ta. Definitivt bokhyllorna och...
Den här tevagnen är ganska charmig.
Lampan med grönskan. Den är väldigt kitschig. Den blir säkert såld fort.
Hur mycket?
- 2000. - Menar du allvar?
Och den gula stolen.
- Där ser du, mamma hade bra smak. - Ja, det hade hon.
- Använd de här. - Det tänker jag inte.
Vad menar du med det? Du ska använda mina kuponger.
Nej, det tänker jag inte.
- Är du för fin för kuponger? - De gör mig deprimerad.
- Ge mig listan, så går jag och handlar. - Rebecca får göra det.
- Rebecca är aldrig upptagen. - Men nu är hon det!
- Ge mig din lista. - Tar du inte dem, gör jag det själv.
Jag kom hela vägen hit. Och du kan inte gå så långt.
- När mina knän blir bättre... - Artriten blir bara värre.
- Mina kommer att bli bättre. - Okej. Som dina ögon?
- Ja. - Och dina fötter?
Ja.
Gör mig inte några tjänster.
Rebecca får göra det. Hon ställer inte så många frågor.
Dina fötter värker för att du är gammal. Det blir bara värre.
- Hej, Mary. - Hej.
- Hur går det? - Ganska bra. Jag ska handla åt henne.
- Hej, hur är det? - Mycket bra.
- Du är fortfarande brun. - Det börjar blekna faktiskt.
Jag har nog gått i väggen.
Tack.
- Snällt av dig att handla åt henne. - Jag har inget val.
Jag skulle kunna låta henne svälta.
Var handlar du nånstans?
På ett snabbköp.
- Hej då, vi ses! - Okej, roligt att se dig igen.
Jag har några ärenden att göra, så vi ses på affären.
Okej.
- Jag vet inte riktigt vad du gör. - Jag är datakonsult.
Ja, men vad är det.
Jag berättar den dagen du vill hamna i koma.
- Du har ett jättebra jobb. - Jaså?
- Ur en killes synvinkel. - Okej.
- Jag undrar bara varför du valde det. - Ja, det undrar jag också.
Blev du ammad?
- Nej, jag tvivlar på det. - Det är förklaringen.
Jag ser dem faktiskt inte som bröst, utan som rör med potentiell fara.
- Rör med potentiell fara? - Ja.
- Välkomna. - Tack.
- Ser att ni har lite nya saker. - Hela tiden.
- Var hittar ni allt det här? - Hurså?
- Bara... Bara nyfiken. - Jag älskar den här soffan, älskling.
Ursäkta. Vad kostar den här?
- 4000. - Den är perfekt för lekrummet.
Herregud! Älskling, kolla på den här.
- Den är så ful att den är snygg. - Jag vet inte. Den är bara ful.
Fröken, vad kostar de här?
- 1400 för paret. - Är de betydande?
Vi är inte säkra på ursprunget, men jag tycker att de är ganska fina.
Kom upp hit och fixa mottagningen!
Ja, det är ditt jobb. Fastighetsskötaren fixar saker.
Idiot.
Lämnar mig här utan nåt att äta.
Helvete! Vilken röra.
Du vet att jag-
- aldrig har varit otrogen förut. - Hur skulle jag veta det?
- För att jag inte har det. - Så varför nu?
Vi är mer som partners. Partners på jobbet, som föräldrar.
Partners i livet. Vi är vänner.
- Jag gillar de få vänner som jag har. - Det är bra att ha vänner.
Hur kan hon vara så smal? Kate är så vacker och smal.
- Hon oroar sig mycket. - Det gör jag med.
Och du är smal.
Förlåt. Allt det här är bara en sån röra.
Jag skulle aldrig ha börjat det här.
- Jag ber om ursäkt. - Vissa säger att...
...otrohet är svårt att föreställa sig, om det inte saknas nåt i äktenskapet.
Förstår du vad jag menar?
De säger också att... ...det ibland kan hjälpa.
Det kanske det kommer att göra.
Ibland kan det göra det.
Jag vill inte knulla dig längre.
- Har du nånsin velat begå självmord? - Nej!
- Hurså? - Rebeccas mamma gjorde det.
- Gud, så hemskt! Inte undra på. - Vad menar du?
Man ser hur förstörda de flickorna är.
- Du har väl aldrig sådana tankar? - Nej.
- Jag undrar var vår vän är. - Makeupmannen?
Förhoppningsvis har han hittat en plats nära Sephora.
- Jag hoppas ingenting har hänt henne? - Du är orolig.
- Lite. Hon bor ju på gatan. - Du känner henne inte ens.
Gud, kolla på det här.
Hej. Här får du.
Aldrig! Du ger inte ens mig 20 dollar.
- Abby, nu ger du honom pengarna. - Nej!
Det här är galet. Jag köper allt du behöver.
- Jag behåller pengarna. - Snälla, Abby.
- Jag har inte 20 dollar till. - Ge honom femman då.
- Ge honom tjugan. Ge honom tjugan! - Nej!
Förlåt. Jag skäms.
Förlåt.
Hur tänkte du, älskling?
Den här fattiga mannens fru eller syster...var så elak.
Jag var tvungen att köpa det. Jag tyckte så synd om honom.
Vem kan säga att det här inte är värdefullt?
Jag kan. Det här är inte värdefullt.
Om 15 år kommer den här stolen vara värd mycket pengar.
För att någon genialisk, tysk designer designade den.
Vi kommer inte sälja nåt av den här skiten.
Jag har redan sålt två hyllor för 1400 dollar.
- Har du? Toppen! - Nej, det känns inte bra.
- Jag förstår inte. - Jag stal praktiskt taget från dem.
- Varför tog du så mycket i betalt då? - Jag ville.
Jag känner mig väldigt misstänksam, Alex. Folk börjar ställa frågor.
T ex: "Var kommer allt ifrån?" "Hur får ni tag på det?"
- De är bara nyfikna. - Nej, det här är annorlunda.
Personer som vi har köpt av skickar hit vänner eller advokater-
-för att ta reda på hur mycket vi säljer det här för.
- Din skuld plågar dig. - Varför plågar den inte dig?
Din skuld plågar mig!
Om det här får dig att må så dåligt, då ska du sluta med det.
Då kommer nån annan att göra det vi gör. Du vet, killen på Eight Avenue...
Han säljer saker som han köpt från oss för mer pengar.
Det hjälper inte att sluta, Alex. Ingenting hjälper.
Mormor?
Herregud!
Den här vägen. Det här är gymnastiksalen.
Barnen kommer hit tre gånger i veckan och idrottar.
Det är något som du kan hjälpa till med.
Och konerna är inte förvirrande alls.
Vad menar du? Det är en övning.
Raring, kom hit.
Det här är Kate. Hon kommer att hjälpa till här.
Kate, det här är Abby. Abby, det här är Kate.
- Trevligt att träffas. - Tack, Kate.
Abby är en av våra spänstigaste. Eller hur, Abby?
- Ja, det är jag. - Vill du visa Kate hur duktig du är?
Snyggt, Abby.
- Vill du kasta? - Kom igen, prova.
Du försöker, du misslyckas. Försök igen.
Tack.
Mycket bra!
Tack.
Vad gör du?
Mår du bra?
- Förlåt. Det är bara så sorgligt. - Du borde gå.
Okej. Förlåt.
Kate?
Behöver du hjälp?
- Vill du att nån hjälper dig? - Ingen fara. Jag mår bra.
Jag borde ha varit här.
Om jag hade handlat åt henne, skulle jag ha varit här.
Varför gjorde du inte det? Det skulle du väl?
Den här fick hon mycket användning av.
Inget speciellt tillfälle, mormor. Du skulle ha burit jäveln!
Det där är elakt. Sluta.
Hon var elak. Varför tror du mamma tog 85 valium?
- Du kan inte skylla på mormor. - Varför inte?
- Vi har ingen familj längre. - Jag måste tillbaka till arbetet.
Jag har möten. Väntar du på killen?
Mormor är död och du åker och jobbar?
Du har rätt.
Titta, hon är fortfarande död. Hej då.
- Du är väldigt hjärtlös. - Jag vet.
Hej.
Mår du bra?
Jag tror att diska får mig att vilja begå självmord. Gud, förlåt.
Jag ville bara berätta att mormor har dött.
Jag beklagar. Kom in, är du snäll.
Tror du att man kan dö av att äta ur en bucklig burk.
Var det så det gick till? Jag tror inte det.
Jag har tagit hand om henne så länge nu.
Det pillret, den doktorn, den medicinen, inte den medicinen.
Och sen dör hon av att dricka dålig juice.
Så gick det inte till.
Du är en väldigt fin person.
Det är du.
Tack.
Det är du också.
Vill du ha hjälp med något?
Ja, gärna. Senare när de kommer...
Det vore jättebra om du ville vara hos mig då. Tack.
- Hur kan jag hjälpa dig? - En ansiktsbehandling av Mary, tack.
Vi har två Mary, vilken? Brunt eller blont hår?
Brunt.
Hon fick faktiskt en avbokning. Kan du vänta 30 minuter?
Javisst.
Det här blev bra. Överraskande att se dig.
Becca trodde att du kan hjälpa mig med mina finnar.
Vi ska öppna upp dina porer och göra rent.
Nånsin fått en ansiktsbehandling?
Mamma tog mig till ett fint ställe en gång.
Men det funkade inte. De gned bara in en kräm och gjorde det värre.
Det är inte ditt fel. Det är ärftligt.
- Min pappa hade nog dålig hud. - Ja, han sa att den var hemsk.
Han hade det länge dessutom.
- Hur kan du veta det? - Han får ansiktsbehandlingar.
- Min pappa? - Howard Stern får dem också.
Inte från mig, men många män får dem.
- Kan jag ta av de här? - Ja, visst. Gör det.
Ledsen, raring. Det är inte roligt.
Min mormor dog.
Gjorde hon?
Nu kan din mamma få sitt stora sovrum.
Jag beklagar att hon dog. När hände det?
Vi hittade henne idag, så förmodligen igår kväll.
Den här är djup. Vicka på tårna.
- Varför? - Det ska visst hjälpa.
- Det är en av de saker vi hatar. - Vad?
När folk inte talar sanning, om man är dålig på nåt.
Att säga "vicka på tårna" är som att...
- När kom min pappa hit? - Han har kommit hit några gånger.
Men han har inte dålig hud. Vad kommer han hit för?
Allt möjligt.
Allt möjligt?
Vi borde göra ett enzymskal och få bort all död hud.
Det kommer att se hemskt ut ett tag, men i slutändan är det värt det.
Har byggnaden en bakdörr? Du vet, för leveranser...
Så vi slipper gå ut på framsidan. Inte en direkt glamorös syn.
I källaren finns en dörr till gränden, men det ligger mycket saker i vägen.
Jag tror att det finns en utgång genom fastighetsskötarens lägenhet.
Jag vet att det är stökigt. Jag beklagar verkligen.
Jag lagade hennes TV, men jag fick inga pengar.
Hon var inte död igår kväll. Hon skrek på mig som om jag vore ett barn.
- Kan jag ge dig något? - Jag behöver ingen dricks. Hon är död.
Okej, tack ska du ha.
- Så roligt att du mår bättre nu. - Jag har inte varit sjuk.
Men du satt väl i rullstol?
- Jag? - Ja. Åh, förlåt.
Vem har sagt att jag satt i rullstol?
- Jag måste att trott att det var... - Varför säger du det här till mig?
- Var fick du den där? - Vadå?
- Den där. - Den här?
Det var en gåva.
Okej.
- Andra dog. - Jag vet.
- Gör du? - Ja.
Vad har hänt med ditt ansikte?
- Jag har fått en ansiktsbehandling. - Av vem?
- Mary. - Vad har hon gjort med dig?
Jag fick en peeling och sen arbetade hon på mig i en evighet.
Det ska inte se ut så här, älskling. Jag ringer henne nu.
Nej, det är inte hennes fel. Jag har dålig hud. Det är normalt.
- Hon sa att det kommer försvinna. - Det gör det. Det försvinner.
Vem är du?
Du går förbi här hela tiden och sen går du in och låtsas handla.
- Varför iakttar du mig? - Jag älskar din affär och...
Jag är Brians ex-flickvän, Mary.
- Och? - Nej, jag bara...
Jag antar att jag ville se vem han dumpade mig för.
Så det är därför du iakttar mig?
Jag var nyfiken på att se vad han tyckte du har som inte jag har.
- Kom du fram till vad det var? - Nej. Du har ingenting.
Du har en väldigt stor rygg.
Vilken person i din ålder beter sig så här?
Det är väldigt sorgligt. Du är gammal och en förföljare.
Nolla!
- Vad hände? - Inget.
Tuff finnenatt?
Mary gav mig en ansiktsbehandling.
Mary?
Ja.
Du menar...
...vår granne Mary?
Hon är inte så bra, va? Inget illa menat.
Oroa dig inte. Jag går inte tillbaka dit.
- Så klart inte. - Det borde inte du heller.
- Jag? - Hon sa att du hade varit där.
Ja. Ja, det har jag.
Hon...
Hon hjälpte mig med min hud.
I min ålder. Jag menar, vem vet?
När slutar det?
Nej, ingen ska gå tillbaka dit.
Någonsin.
Hur mår hon?
Hon är ledsen.
Det är så jobbigt i hennes ålder.
- Vi borde backa undan. - Varför?
- Mikrovågor är farliga. - Men vi lagar vår mat i den.
De säger att det som kommer ut är annorlunda.
Staden Honolulu ligger på vilken ö i Hawaii?
- Oahu. - Ja! Bra val.
Nästa fråga är ovanligt svår. Men du klarar den.
Vilken sydamerikansk stad är känd för sina årliga karnevaler?
- Känner du till sydamerikansk geografi? - Nej, jag blir tvungen att gissa.
Santiago.
Jag är hemskt ledsen. Det korrekta svaret är Rio.
- Kan jag hjälpa dig? - Ja, jag heter Kate. Hej.
Jag köpte din mammas möbler för ett tag sedan.
Jag ville att du skulle ha den här. Den visade sig vara värd mycket pengar.
- Verkligen? - Ja.
- Jag trodde att allt var skräp. - Nej, nej.
- Tack. - Varsågod.
- Hur mycket är den värd? - Ungefär 700.
Otroligt att du kom tillbaka med den. Det är ganska ovanligt.
Det var ett rent nöje. Hej då.
Helvete!
Andra deltog i många grupper genom åren och tyckte mycket om volontärarbete.
Hon jobbade på ASPCA som tonåring och läste senare för de blinda-
-och gjorde konstprojekt med utsatta barn.
Hon tyckte mycket om att läsa, men när hennes ögon blev sämre-
-älskade hon att titta på TV.
Hennes favoritprogram var Entertainment Tonight.
Det här är Eugene och Paulette. Det här är Alex...
Alex. Hur står det till? Hej, Paulette.
Andra var en underbar kvinna.
- Inte direkt, men tack. - Hon var väldigt ärlig.
- Hon hade ett sorgset liv. - Kanske.
- Ska ni börja renoveringen nu? - Ja.
- Ganska snart. - Det blir säkert toppen.
Det blir större. Det blir bra. Vem bryr sig?
- Jag ska ta hand om hennes hund... - Så bra!
- Jag kommer nog inte träffa er mer. - Åh, det är sant.
- Vi har varit som grannar. Det är... - Ja.
- Hennes pojkvän var så snygg. - Det var han. Väldigt.
Verkade så trevlig.
- Han är ganska kort. - Inte så kort.
- Han kanske inte bryr sig. - Jo, det gör han.
- Det kan du inte veta. - Jo, det kan hon.
Vad tycker ni?
Jag tycker att de är snygga.
- Jag tror att de kostar 235. - Vill du ha dem?
- Verkligen? - Om du vill ha dem.
Herregud!
Tack!
Varsågod.
Översättning: robin8
www.SweSUB.nu - För bättre texter